Siste runde, Tom og Mary. Er dere klare til å spille?
–Vi er klare, Bob! –Håper dere på noe spesielt?
Hawaii er hyggelig, men Tahiti er også fint.
–Hvor som helst blir bra! –Lykke til. Da starter vi.
Hva heter den skinnremsen som går fra roten av penis til pungen?
Vent! Jeg vet hva det er!
Den øvre karkappen?
Dessverre...har du helt rett!
–Fortell hva de har vunnet! –På med cowboyhattene,
for dere skal til vakre South Park!
Dere skal på "Kudagene", verdens 45. største rodeofest.
Hver høst feirer South Park Kudagene og dere deltar!
Dere får bo på herlige Super 7 på Bernhard Road
og være med på festligheter som det verdensberømte kuløpet.
Gratulerer til Tom og Mary!
–Dere er vel veldig spente? –Hva var andrepremie?
Det var alt for i kveld! Vi ses i morgen på:
"Hva pokker er det?"
Det gleder meg å erklære South Parks 14. kudager for åpne!
De fleste vet at vi feirer og takker den edle, fine kua.
Og nå kudagenes formann: Jimbo Kern!
I år er kudagene spesielle.
Vi avduker vårt nye kuminnesmerke som i all framtid skal stå her.
Slipp forhenget!
Mø.
–Det er det dummeste jeg har sett. –Det er vår eneste ferie.
–Vi må gjøre det beste av den. –Du har rett. Tenk positivt.
Dra bort til tivoliet og nyt karusellene og spillene!
Kom hit, unger! Vinn fantastiske premier!
Man kan vinna Terrance og Phillip–dukker!
–Er de ekte? –De ser ut som billige kopier.
De er ekte. De er lagd i Canada. Se, de er signert.
–Dritkult! –Jeg skal vinne! Hva koster det?
–Fem dollar for tre baller. –Fem dollar!
Det er lett. Få en ball i Jennifer Love Hewitts munn.
–Enkelt! –Vi har en spiller!
Se her!
–Faen! –Rolig. Du har to baller til.
Her har du, Jennifer Love Hewitt!
–Du suger. –Du er ikke bedre!
–Den traff munnen! –Den må gjennom munnen.
–Men... –Prøv igjen. Fem dollar.
Gi meg litt penger, Cartman. Lån meg litt, feiten!
–Jeg har bare tre igjen. –Jeg prøver å få mer av mamma.
Greit, alle sammen. Det er tid for kuløpet!
–Gi meg litt penger. –Det er farlig!
–Jeg trenger 17 dollar. –Gå tilbake! Du kan ikke være her.
–Hvis jeg får penger. –Ok. Her.
Ro dere ned, folkens! Jeg vet at dere venter på kuløpet.
Husk at våghalsene som løper mot kuene, gjør det på egen risiko.
I fjor døde tre mennesker i kuløpet.
Med det sagt: Kjør på!
Er alle klare til å løpe? Slipp kuene!
Her kommer de!
–Vi har 15 dollar. Det er 9 baller. –Jeg trenger bare en, kompis.
Kom hit og se! Still dere køen til Fisekammeret.
–Hva er det? –Tør du gå inn i Fisekammeret?
–Hva koster det? –Bare tre billetter, gutter.
–Er det et spøkelseshus? –Det er kjempeskummelt.
En billett koster en dollar. Så tre billetter blir...2,25.
Vi skal vinne Terrance og Phillips.
Kom igjen, det blir penger til overs.
–Håper du har rett. –Jeg har rett.
–Hold hendene inne hele tiden. –Ok.
Fisekammeret har visst nye ofre.
Ikke vær redde. Det er ingen spøkelser.
–Bare fiser! –Herregud!
–Hva faen var det? –Dere vil kanskje ha flere fiser?
–Det var alt. –For en tåpelig karusell!
–For et jævla tivoli! –Hva? Det skremte vannet av meg!
Bortkastede penger.
Vil dere ha en bra karusell, still dere her.
Nei, vi skal kaste baller i Jennifer Love Hewitts munn.
Kyle, ro deg ned. Vi har massevis av penger.
Kom igjen. Det blir moro.
Mø.
–Hvis ikke dette er moro... –Køen er lang.
–Vi er nesten framme. –Vi har stått i kø i en time.
–Nå er det vår tur. –Endelig!
–Likte dere karusellen? –Hvilken karusell?
Dette er Kø–karusellen. En simulator av en lang kø.
–Du tuller! –Fem billetter. Kom snart tilbake!
Ikke faen.
Jeg vet ikke hva dere synes, men Kø–karusellen sugde.
Den kjører vi ikke igjen.
–Vil dere kjøpe et bilde av Køen? –Hva koster det?
–Bare tre dollar. –Det var ikke dårlig.
–Cartman, din dust! –Hva? Det er kult!
–Kan jeg hjelpe dere? –Vi skal vinne dukkene.
–Fem dollar for tre baller. –Hva har vi, Cartman?
–Hva har vi igjen, Cartman? –Tre dollar.
–Du sa at vi hadde penger. –Ja, men jeg er elendig i matte.
Din forbannede horeunge!
Nå har vi ikke råd til å vinne dukkene, Cartman.
–Beklager. –Ikke godt nok. Hva vil du gjøre?
–Kenny har sikkert matkuponger! –Får vi tre baller for matkuponger?
–Hvis de er gyldige. –Gi han kupongene, Kenny!
Jeg vet at jeg klarer det!
Ikke vær så egoistisk, Kenny! Del med oss.
Nå skal vi se...
–Hei, den satt midt i! –Beklager, gutt. Prøv igjen.
Nå er det nok! Svindler!
–Hva gjør du? –Sier sannheten. Dette er lureri.
Hva er dette for bråk?
Jeg erklærer lureri, konstabel Barbrady.
Ballene er større enn Jennifer Love Hewitts munn!
Er det sant, er anklagene dine riktige. Nå, tivoliarbeider?
Ungen var veldig nærme. Han har en ball igjen. Prøv igjen.
Vær så god.
–Vi har en vinner! –Det funket!
Ikke anklag uskyldige folk for lureri, slik blir krig til.
–Beklager, konstabel Bakbaby. –Barbrady.
–Hva sa jeg? –Du sa Bakbaby.
Velg mellom et Barbie–speil og en Bon Jovi–tannpirker.
Nei, jeg vil ha dukkene.
De er verd sju tannpirkere. Man kan bytte sju tannpirkere mot dukkene.
–Din drittsekk, du sa ikke... –Bare fem dollar per spill!
Jeg må ha dukkene!
–Vi har ikke nok penger. –Jeg har det! Okseriding!
Cartman kan ri en okse og vinne 5000 dollar!
5000 dollar. Det er 3000 baller! Da er dukkene våre!
–Hvorfor skulle han ri en okse? –Du sløste bort pengene, feiten.
Hvis du ikke rir, knuser jeg skallen din.
–Ok. Jeg rir på oksen. –Bra. Kom, du må øve.
Han vil visst ha dukkene.
–Det var ikke så bra. –Vi skulle ha det moro, Mary!
Du har rett. Jeg skal prøve å kose meg.
–Mø. Mø. –Mø. Mø.
Du kan øve på denne mekaniske oksen, Cartman.
–Prøv i ti sekunder. –Jeg skal prøve. Det er lang tid.
Vi begynner langsomt og arbeider oss oppover. Er du klar?
Au! Faen heller!
–Hvor lenge? –Ikke ti sekunder.
Det var ikke ti sekunder, Cartman. Skjerp deg!
–Gå på igjen, feiten! Du må øve. –Alvorlig talt. Jeg hater dere.
–Hva sa du? –Jeg hater dere.
Han vil nok øve på en ekte okse.
Vær snille med Bob. Han kan knapt bli ridd, men er alt jeg har.
Han får holde. Cartman må øve på en ekte okse.
–Er du klar, Cartman? –Nei.
Slik okseridig liker jeg!
Oksen er elendig. Han kaster ikke engang.
–Hva vil du gjøre? –Kaste snøball på okseballene.
–Slik, ja. –Hold deg fast, Cartman!
Få stanset galningen!
Opp, Cartman. Du holder deg ikke fast lenge nok.
Kom igjen, Cartman.
Nei, vi drepte ham ikke. Han puster ennå. Opp med deg!
Hvordan går det?
Cartman? Hallo?
Vi har visst ødelagt ham.
–Deres feite venn har hodeskader. –Hva er galt?
Han tror han er en vietnamesisk hore kalt Ming Lee.
Han kan vel ri? Han må vinne okseridingen så vi får dukkene.
–Kan han gjøre det? –Nei, han må hjem og sove.
Faen!
Hører du meg, Cartman?
Hva?!
–Han har det fint. –Tror du?
Ja da. Vi tar ham til rodeoen.
Dette godtar vi ikke! Til den som stjal vårt gylne ku–monument:
Vi finner dere og dreper dere!
Slik, da: Kan den som stjal vår hellige ku,
vennligst levere den tilbake? Vi stiller ingen spørsmål.
Vent litt... Dere fremmede! Dere hadde motiv for å ta kua vår.
Hvor skulle vi ha en 20 meter høy kustatue?
–Svar på stasjonen, din turist! –Herregud!
–Hvordan har han det? –Han tror ennå at han er en hore.
–Kan han ri oksen? –Det tror jeg.
Hallo der, soldat.
Jeg er så kåt. Jeg skal elske deg lenge.
–Gå vekk, unge. Du gjør meg kvalm. –Hallo! Suge–suge. Hallo!
Stikk, gutt. Kom, kjære.
Kom og se! Fisekammeret er fikset og er gjenåpnet!
–Herregud! –Hvor er Cartman?
Pokker!
Kenny, finn Cartman! Vi melder ham på.
–Det er så kaldt her! –Hvor er sheriffen?
–Vi får gjøre det best ut av det. –Ja, vi er ikke positive.
–Vi er i alle fall sammen. –Og vi har helsen.
Jeg har aldri sett noe sånt, Mitch.
–Hvor sa du at de var? –Rett over åsen.
De har sittet og rautet hele morgenen.
Jeg har heller ikke sett noe sånt.
Men det er aldri bra når kuer går sammen.
–De starter kanskje en kult. –En kukult.
Nå er det tid for South Parks Kudager–rodeo!
Vi begynner med okseriding. Førstepremien er 5000 dollar!
Kenny, hvor faen er Cartman?
Han skal ri om 20 minutter!
–Hallo? Hallo? –Der er han!
Suge–suge, fem dollar.
Her er de, akkurat som vi sa.
Nå holder det. Spre dere, kuer.
Slemme kuer! Hører dere meg? Slemme kuer!
–Ok, Ned. Du får ta fram pisken. –Flytt dere, små jækler.
Slemme kuer. På plass. På plass.
Jøssenavn! Spill død, Ned!
–Vi burde nok hente hjelp. –Ja.
Ikke vær nervøs, Cartman.
–Snart er dukkene våre! –Suge–suge. Fem dollar!
Først ut er nr 24, Jack McMack! Tre... to... En!
Der mister han et poeng.
–Neste mann ut er nr 14 – Ming Lee! –Ti dollar? Gi meg åtte, soldat!
Da starter vi!
Jeg angrer...
Det er galt å sette en vietnamesisk hore på en okse.
Slipp den!
Hold deg fast, Cartman!
Den vietnamesiske horen kan ri på okse!
Hun har vel øvd, hvis dere skjønner.
Ti dollar! Ti dollar, soldat!
Hun setter ny verdensrekord!
Ming Lee! Ming Lee!
–Oksen kommer til å drepe ham! –Hjelp ham, Kenny!
–Oh my god! They've killed Kenny! –You bastards!
Denne modige hora har virkelig gitt oss noe ekstra i dag.
Vinneren av okseridingen er: Ming Lee!
–Suge–suge, ti dollar! –Vi gjorde det!
Stå stille! Spillet er slutt. Dere går hjem til deres respektive byer.
Hørte der, kuer? Dere er omringet. Det er ingen utvei.
Nå går dere rolig og fint inn i denne traileren. Gå!
Hvor skal hun? Feil vei, dumme ku!
–Kjære Jesus, nei! –Nei!
De begår selvmord! Slutt!
Kan vi ikke gjøre noe? Gud, menneskeheten, Ned. Menneskeheten!
Det er det første masseselvmordet av kuer på åtte måneder.
–Er dere tilbake, gutter? –Ja, og vi har 5000 dollar!
–Hvor mange baller får vi for det? –Hør her, gutter.
Jeg skal være snill og la dere bytte 5000 dollar mot dukkene.
–Hvorfor er du så snill nå? –Vi klarte det!
–Cartman! Du vant dukkene! –Ti dollar? Suge–suge?
–Hva skal vi gjøre med dem? –Hva i all...
–Dukkene er billige kopier! –Eter alt vi gjorde! Lureri!
–Lureri! –Hva skjer her?
Konstabel Barbrady, Jeg erklærer lureri.
–Hele tivoliet er en svindel! –Jeg er enig.
–Fisekammeret er ikke skummelt. –Maten er elendig!
–Hva forventer dere til en rodeo? –Nå roer vi oss ned.
–Erklærer dere lureri? –Ja!
Tivolifolk, aksepterer dere South Park–barnas erklæring?
Hva faen snakker du om? Hele byen er sprø!
Det avgjør saken! Finn en kost! Det er lureri!
–Du fant monumentet! –Ja.
–Kuene, da? Er de også tilbake? –De er døde, ordfører.
Det var fryktelig. Ku etter ku livet av seg.
Vi kunne ikke hindre dem.
En dag lærer kanskje kuene at sekter aldri er bra.
Det håper jeg. Gud, jeg trenger en øl og en burger.
–Hva er alt oppstyret? –Noen erklærte lureri.
Jeg må løpe hjem og hente kosten.
Ok, forbannede tivolifolk, inn i buret. Oi...
–Er det de vi trodde tok kua? –Ja.
–Slapp vi dem ikke ut? –Jeg glemte dem.
–Jeg også. –Gode Gud.
Barbrady, du har aldri hatt Tom og Mary i cellen.
–De kom ikke engang til South Park. –Nå føles det mye bedre.
Jeg kunne sverge på at de sultet i hjel i fengsel.
–Terrance, vi leter etter skatter! –God idé, Phillip.
–Hva gjør dere? –Hvordan går det, Cartman?
Ganske bra, men jeg drømte noe rart i går.
–Hva da? –Jeg var en fattig vietnameser.
Dere tvang meg til å ri. Og Leonardo DiCaprio ga meg ris.
–Hvordan vant dere dukkene? –Det gjorde vi ikke.
–Dere tvang meg til å ri en okse... –Nei, Cartman. Det var en drøm.
Ha det, Ming Lee. Takk igjen.
Faen også!
Tekst: Ståle Waren Broadcast Text Oslo, 2005
Tekstadministrasjon: www.broadcasttext.com